WAVERLY SANDWICHBAR WAVERLY PLACE
MAGI PÅ WAVERLY PLACE FILMEN
Justin, jeg har fundet din taske.
Gør det noget jeg roder den igennem og kigger i dine private ting?
Okay, tak!
Det er løgn!
Justin!
Hvad sker der her? Er nogen kommet til skade?
Alex?
Overdrevet! Far, hvad det end er, må jeg så få den?
Jeg vidste det!
Alex roder i min taske, så jeg fortryllede den. Prøv at nægte.
Selvfølgelig. En fortryllet skuldertaske.
Hvordan har vi klaret os uden?
Men vi er nødt til at få den... Kom så.
Lad os se hende løbe lidt rundt først.
Fortryllede taske og det der er i, bryd magien, slip den slemme fri.
Okay, fint. Jeg rodede i din gamle taske.
Slemme?
Men se hvad jeg fandt.
Familietryllestaven og bogen med Forbudte Besværgelser.
Justin har fjernet dem fra hulen uden tilladelse.
Jeg begynder at få respekt for dig.
Jeg tog dem ikke. Far gav mig dem.
Jeg tager det i mig igen.
Far, hvorfor gav du dem til Justin? Det er forbudt.
Du sagde vi aldrig måtte røre dem.
Du sagde vi ikke var parat.
Jeg tror med "vi" mente han "dig."
Alex, hvis du en dag, måske består og/eller bare dukker op til en eksamen,
kan du også bruge besværgelsesbogen og familietryllestaven.
Det er bare en meget kraftig sag
og man skal altså udvise stor ansvarlighed hvis man...
Jeg er da ansvarlig nok. Jeg er til at stole på.
Jeg synes det er så uretfærdigt over for mig og Max. Ikk', Max?
Hey. Max!
Det var så meget ikke spor smart.
Og jeg skal så meget have sådan en!
Jeg har ikke rigtig nogen mening om alt det der tryllestavs-hurlumhej.
Men hvis der er nogen der skal tage sig sammen lige nu så er det dig.
- Styr dig. Vi skal af sted, skat. - Ja, søde.
Jeg vil gerne have du lægger tryllestaven og bogen
tilbage hvor du fandt dem. Tak.
Godt. Jeg er alligevel ikke interesseret.
Tror du. Hov. Hvor skal I hen alle sammen?
FORBUDTE BESVÆRGELSER
Vær rar at have pakket når vi er tilbage.
Okay.
Mand, det bliver bare den bedste ferie nogensinde.
- Er der da vulkaner? - Nej.
Hvor fedt kan det så være?
- Halløj, hr. og fru Russo. - Hey, Harper. Vi...
- Hvad bestiller Harper her? - Nå ja.
Jeg tænkte, at eftersom I pakker til en ferie jeg ikke skal med på...
Hvad sagde jeg lige til dig?
- Hvornår? Dér for lang tid siden? - Styr dig.
Jeg har allerede sagt til dig du ikke må tage til den fest.
Det er helt ovre i Brooklyn. Jeg kender ikke pigens forældre.
Jamen, mor, alle skal med til den fest.
Det passer, de har uddelt cirka 1000 løbesedler.
Hvorfor ødelægger du mit liv?
Det sagde du også da jeg prøvede
at tvinge dig til at tage på ferie med os.
Ja, og det virkede fint.
Alex, skat, jeg ved godt du er ved at blive stor
og du gerne vil have noget frihed,
og jeg ved du får det godt hjemme hos Harper mens vi er væk.
Men du må forstå, at det at efterlade dig er meget svært for mig.
Så tag og hjælp mig lidt her, ikke?
Far, kom nu, det er bare et lille smut, hurtigt...
Ingen smutter. Du hørte hvad din mor sagde.
Og for at bøje det i neon: Forbudt at gå, flyve, teleportere
eller smutte ud af den her bygning mens vi er væk. Er det forstået?
- Forstået. - Okay.
- Det er jeg altså ked af. - Det går nok.
Vi finder da bare på noget supersjovt, der passer til vores alder.
Nej, vi tager da derhen.
Jamen, dine forældre sagde vi ikke måtte forlade huset.
Lige præcis.
Bare så du ved det, jeg synes det her er en meget, meget dårlig idé.
Kun hvis du med dårlig mener genial. Jeg elsker smutveje.
Alex!
- Kan vi ikke køre lidt langsommere? - Jo... Nej.
Da de satte bordene ind, fjernede de nok styrepindene,
men bare rolig, den er fortryllet, og den ved hvor den skal hen.
Hvorfor kører vi så nordpå?
42! 49! 57!
Brooklyn ligger i den anden retning, på den anden side af floden.
Dumme besværgelser. Vent lige.
Nå ja. Min fejl.
Jeg havde vendt kortet på hovedet. Okay.
Vi er på vej mod en forkert region.
Bring os nu sikkert til Bergen Street Station.
De forbudte besværgelser er super-brugervenlige.
Forbudte besværgelser? Hvorfor bruge noget der kaldes forbudt besværgelse?
Det er jo forbudt, og det ved jeg, for det siger navnet jo.
Det betyder ikke noget bare man har den rigtige tryllestav.
- Og har du så det? - Nej.
Den er åbenbart for kraftig og jeg er ikke ansvarlig nok,
og man kan ikke stole på mig. Hvad de så end mener med det.
Dig først! Dig først!
Åh, nej!
- Nej! Hvad er det du... - Harper...
Helt ærligt! Hvem har designet den her metro?
Jeg klarede det. Tænk at jeg klarede det.
Jeg reddede os.
Det er utroligt.
Nej, du gjorde ej. Det gjorde jeg.
Justin, tusind mange tak.
Harper, du skal ikke takke ham.
Han gjorde det bare for at kunne rende hjem og sladre om mig.
Okay, normalt, ville jeg.
Det er altså ret sjovt at se når hun...
Bliver gal, men jeg fortæller ikke mor og far noget
der vil ødelægge deres ferie, aftenen før vi skal af sted.
Denne gang skal du ikke ødelægge noget der er vigtigt for mig.
Så er vi enige, for de får det ikke at vide af mig.
Og ved du hvorfor de ikke får det at vide af mig?
Har vi ikke lige uddebatteret det?
For jeg har lige lavet min første besværgelse med en tryllestav.
- Og hvis jeg selv skal sige det... - Det gør han.
Så gik det helt perfekt.
Næsten perfekt.
Nå, men... Hejsa.
Jeg er virkelig ked af du alligevel ikke må blive hos mig.
Nej, det var aldrig rigtig planen at jeg skulle være hos dig.
Hun har planlagt det her lige fra starten.
Og hun bruger bare mit harmløse lån af baren som undskyldning.
Det ved du godt ikke passer. Du elsker din mor.
Det siger jeg ikke, jeg ikke gør...
Jeg vil bare ikke tilbringe 2 uger i total familie-isolation.
Skal I have ens tøj på?
For det ville være slemt.
Om ikke så længe vinder jeg den magikerkonkurrence
og så bliver jeg den fuldbårne magiker.
Hvad hvis du forelsker dig i en dødelig
og må give afkald på dine kræfter som din far gjorde?
Det fatter jeg stadig ikke han gjorde.
Det gør jeg. Jeg elsker den historie. Det er så romantisk.
Det var det også.
- Skal jeg hjælpe dig med noget? - Nej.
Du skal helt afgjort ikke hjælpe mig med noget.
Nå men, hejsa.
Godt. Men lige pludselig er jeg der måske ikke når du har brug for det.
Mor.
Undskyld, jeg mente det ikke på den måde.
Jeg ved hvad du mente. Få nu pakket.
Færdig.
Ufærdig. Så du hvad jeg gjorde der? Det kaldes at lette stemningen.
Jeg håber du fik det ud af systemet,
for jeg har sagt at på den her ferie er magi forbudt. Giv mig den der.
Så jeg må bede om jeres tryllestave.
Hvad? Jeg kan ikke undvære min tryllestav.
Far, der er så mange besværgelser jeg ikke har haft chancen for at prøve.
Max.
Geder?
Det skulle have været tigre.
Hvis jeg giver dig min tryllestav vil jeg kun kunne lave hånd-magi.
Faktisk er magi forbudt.
Jeg kan ikke leve uden magi i 2 uger. Vi skal jo til Caribien.
Et af de mest magiske steder i hele universet.
Det er alt sammen Alex' skyld, ikke også?
Justin. Det er ikke kun på grund af...
Okay, jo. Giv mig nu bare den stav.
- Kom så. - Kom så.
- Giv mig tryllestaven. - Giv mig tryllestaven.
Okay.
"Note til mig selv, glem ikke notesblok."
Okay så er det nu folkens. Er alle klar?
Klar!
Okay.
Hvem bruger undertøj?
Klar!
Klar?
Smil!
I må da indrømme det er det sødeste i nogensinde har set?
Ja. Beklager.
En rigtig familieferie. Det bliver da bare så sjovt!
I bliver helt vilde med resortet. Det har det hele.
Ja, der er så smukt.
Det var faktisk der jeres far og jeg mødte hinanden.
- Nu fortæller hun den. - Gid hun ikke fortæller den.
Har jeg fortalt jer den historie?
Nu fortæller hun den.
Det var sommeren efter jeg havde fået min eksamen.
Jeg lå der ved bassinet, ikke?
Og jeg havde lige bestilt en papaya-smoothie.
- Det var en guava-smoothie. - Det var en guava-smoothie.
Faktisk skat, så var det en guava-smoothie.
Nej, nej, nej, nej.
Hvorfor skulle jeg bestille en guava. Jeg kan slet ikke lide guava.
På en eller anden måde spildte jeg papaya udover fars skjorte.
- Guava. - Guava.
Men så så jeg op i hans øjne og så vidste jeg.
Det er den mand jeg vil have.
Ja, det var kærlighed ved første blik.
I behøver ikke demonstrere.
Sluk også for lyden.
Så er vi her!
Jeg har aldrig været så glad for
at nå frem til et sted jeg slet ikke ville være i hele mit liv.
Hola og velkommen til paradis.
Og der er mere at glæde sig over.
Svedigt!
Sæt den tilbage. Er det der med i prisen?
Ja. Selvfølgelig.
Velkommen til Caribien. Tag bare to hver.
- Værsågod. - Jeg tror jeg tager hele bakken.
Mit navn er Javier. I kan spørge mig om aktiviteterne her.
Det lyder godt, for der er allerede én ting jeg vil spørge dig om.
- Vil du tage et billede af os? - Ja. Selvfølgelig.
Smil.
Sig, "paradis."
- Paradis. - Aldrig i livet.
Jerry, se, der er den lille gavebutik hvor vi købte kokosnødde-aberne!
Kan du huske det? Den må vi have et billede af.
Jeg elsker de aber.
Flot tøj I har.
Hvad sker der her? Hvor skal I hen alle sammen?
Jeg skal ud at snorkle.
Når man har vænnet sig til at svømme i en fisketoiletkumme, er det fantastisk.
Jeg skal se ruinerne.
De vigtigste slag i første og tredje troldekrig blev udkæmpet der.
Jeg ved ikke hvorhen, jeg skal bare væk.
Nej, nej, nej. Det her er en familieferie.
Jeres mor har ret. Vi skal da gøre noget sammen.
Med jer? Offentligt? Sådan som du ser ud?
Så er vi enige.
- Op med jer! Op med jer! - Jeg slår dig, Justin.
- Kom nu, Alex! - Du kunne i det mindste prøve, skat!
ANDROIDER!
Kom tilbage! Kom tilbage med min hjelm!
Alex, min skat, er her ikke bare yndigt med de ældgamle mure
og brolagte gader?
Tænk, din far og jeg gik i lige netop de her gader
på et af vores første stævnemøder.
De var sikkert smukke da de var helt nye.
Drop den attitude, det er dig der lyder sur og gammel.
Men denne Minders Boulevard viser sig at være verdens længste gade.
Hvornår skal vi lave noget af det jeg har lyst til?
Du har ret. Du har ret.
Vi har ikke gjort noget af det du gerne vil.
Næste gang vælger du, okay?
Har jeg nævnt at Javier underviser i windsurfing?
Theresa, se.
- Mine yndlingsøreringe. - Se lige her.
Øen har 100 magi-seværdigheder man bare skal se.
Gad vide hvorfor vi ikke har set dem endnu.
Nu ved jeg det.
Mine damer og herrer, må jeg bede om jeres opmærksomhed et øjeblik?
Vær forberedt...
Godt. Vil du have magi? Værsågod, der er den jo.
Og nu, vil den yndige Giselle finde dit kort.
Dit kort, bare vent. Er du klar? Jo, du kan.
Kan du huske hvad det er? Okay, så er det nu.
Ikke det der. Hvilket tror du det er?
Ikke det der, nej. Det er forkert. Kom så, prøv igen.
Det er klør 8. Den jeg stopper i munden på dig.
Som vi har øvet. Som vi har øvet.
Sådan! Det er klør... Hun tabte det. Øjeblik.
Klør 8! Fantastisk! Hvad siger I så?
Jeg siger det er ret fantastisk.
Jeg vil snarere sige ret patetisk.
Et bidrag? Et bidrag? Okay.
Ved I hvad jeres problem er?
I kan ikke selv lave gang i gaden.
Det er et ballontrick.
Undskyld mig. Jeg vil gerne melde mig frivilligt.
Okay. Jeg vidste slet ikke at jeg havde bedt om en frivillig.
- Godt, har du nogen penge? - Ja.
Jeg håber ikke du er ruineret nu.
Godt. Først og fremmest,
- skal jeg bruge din sodavand. - Hvorfor?
Fordi jeg laver 8 shows om dagen i brændende solskin.
Her, prøv om du kan puste den her op.
Gode lunger?
Og nu mine damer og herrer, drenge og piger,
nummeret nål igennem ballon.
Nålen ind gennem...
Åh, ja. For resten,
hvis I nu får øje på la policia nogen steder,
så hold det ikke hemmeligt, okay? For der er lidt kurre på tråden. Takker.
Nål igennem ballon.
Det var sært.
Pas på.
DEN FANTASTISKE ARCHIE
Nej!
- Max. - Kom så.
- Nej! - Se det, det er et godt nummer.
Mange tak. Ja, det var flot ikke? Og det hele var totalt planlagt.
- Det var godt lavet. - Mange tak!
Det var alle pengene værd, ikke? Mange tak. Tak-tak. Ellers nogen?
Strålende, hvor er I søde. Hvad siger I her?
Hey! Hej! Du der! Hey, vent lige!
Jeg vil gerne snakke med dig. Vent lige et øjeblik! Vent...
Hjælp, han kommer. Ja, okay. Jeg smutter.
Halløj Bert! Og hils fruen! Undskyld mig. Hyggeligt du kom.
Hey! Kom tilbage!
Hvad tænkte du på?
Kan jeg gøre for at fyren er en stor tryllekunstner?
Okay, ja, undskyld, men det var bare øvelses-magi.
Ikke noget særligt.
Jeg lover, der er ingen der kan regne ud vi er magikere.
Er I magikere?
- Højst en enkelt i hvert fald. - Hvad? Nej.
Meget morsomt. Nej, vi er helt afgjort ikke...
Lad nu bare være, ikke.
Hvis jeg virkelig kunne lave det nummer, tror I så
jeg ville fuppe turister for småpenge?
Skjulte talenter. Kom nu, unger, vi skal videre.
Hvad? Nej, vent, vent! Jeg glemte det allervigtigste.
Vi er også magikere.
Er I magikere? Det tvivler jeg på.
Nej, ikke længere. Jeg mener, se os lige.
Men, det var vi. Jeg sværger. På troldmandsære.
Jeg er født som magiker, men jeg tabte i familiens magiker-konkurrence
til min Kloge-Åge af en storebror.
- Det kender jeg godt. - Det kender jeg godt.
Og den stakkels yndige Giselle blev
transformeret til sin nuværende fjerede tilstand af en ond...
Det må jeg ikke fortælle.
Nå, det var da hyggeligt at løbe på dig, og held og lykke med dit magi-projekt.
"Tag et kort," det var sjovt. Alle sammen, ind i bilen.
Kom så.
Vent.
Jeg ku... Jeg kunne vise jer de magiske seværdigheder.
Jeg er også en glimrende turguide med rimelige priser.
Drikkepenge modtages med glæde.
Det lyder ret sejt. Jeg havde tænkt mig at...
Nej, det er Alex' tur til at vælge,
og jeg ved bare hun vælger noget der ligger langt væk herfra.
Helt ærligt, hvem har bestemt det er Alex...
Hvad nu hvis jeg vælger at se Justins underlæbe bævre og trygle?
Kom nu, skat. Undskyld.
Shotgun.
Jeg kan vise jer La Piedra de los Sueños.
Drømmenes Sten?
Jeg ved hvor den er. Vi har et kort.
Det er en legendarisk magisk genstand. Den kan gøre hvad som helst.
Ja.
- Og du ved hvor den er? - Ja.
Far. Han kender vejen til Drømmenes Sten.
- Ja? - Ja.
Det har enhver magisk souvenirbutik her i byen, ikke?
Og hvert eneste år, ser man 2-3 tåbelige magikere,
der laller rundt ude i skoven og forsøger at finde stenen,
og det dør de som regel af.
Kom nu. Vi er helt desperate.
Vi har været her på øen i årevis
i håbet om at finde en magiker der kunne hjælpe os.
For den sten er vores eneste håb
om at kunne hjælpe Giselle tilbage til sit tidligere så smukke jeg.
Ikke fordi du ikke er smuk som du er. Du er smuk. Bedårende,
i det her lys.
Jeg beklager. Det er altså alt for farligt.
Kom så, Justin.
Du sidder i midten.
Hotel Caribiens Paradis
Jeg ved det godt, men jeg havde jo intet valg!
Altså, hvis de... Jo, men jeg ved... Jeg har en... Hør nu efter...
Jeg ved hvad jeg gør.
Nej, det er faktisk ikke første gang. Meget morsomt.
Er du okay? Er du okay? Bare rolig, det går fint.
Men du skal nok have et par timer til.
Ikke til den pris.
Jeg var heller ikke så god første gang, så...
Det er bare vinden, jeg synes er svært, og det med at surfe
og det med at stå oprejst.
Hey, Alex! Bare se på mig!
Som du plejer.
Superflot, Justin! Godt gået!
Forbudt, det' slut.
Nok er surfboardet ikke lige mig
men nu får brormand sig lige en lærestreg.
Hvor sidder bremsen på den her?
Stor bølge! Okay, stop!
Han har tryllestaven.
Godt gået, Justin!
Helt utroligt! Et naturtalent!
Ja, i tåbebranchen.
For hurtigt!
Du bremser ved at krydse op mod vinden.
Hvor kommer vinden fra? Jeg kan ikke se noget!
Pas på! Okay, pas på. Pas på! Pas nu! Pas på!
Til et slot hører en prinsesse, ikke? Nej? Okay.
Jeg skulle ikke have grinet, men, hun klarede sig jo, ikke?
Ja, men stakkels Alex.
Det er skønt at se I har det så morsomt.
Alex.
Der er fest nede på stranden senere.
Kan jeg overtale dig til at gå med mig derned?
- Det kan du da. - Ja.
Desværre er min mor ikke så nem at overtale.
Men jeg finder ud af noget.
Fint. Så ses vi der.
Hvad finder du ud af?
Hvor sød jeg skal være for at du giver mig lov til at gå til fest i aften?
Med ham der? Det kan du godt glemme alt om.
Men hvorfor må jeg ikke det?
Alex. For det første er vi, os alle 5 her, på ferie sammen, skat.
Eller på en uendelig fotosafari.
Jeg forsøger at skabe gode minder.
Og for det andet, sagde jeg nej.
Du skal overhovedet ikke være sammen med den fyr mere.
Jamen, du ved jo ikke noget om ham.
Jeg ved at han er for gammel til dig,
at han sikkert flirter med hver eneste pige der kommer på ferie her,
og i bedste fald, prøver han bare at charme dig
til at tage flere timer i windsurfing.
I dag vil jeg til fest, men du vil sige stop.
Men piben skifter lyd, nu bakker du mig op.
Ved du hvad? Du er ung. Tag med. Bare fyr den af.
Hvad er det jeg siger? Ikke tale om. Kom så, de andre venter.
Øv. For lidt råstyrke.
Vi sad præcis her da jeg fortalte jeres mor jeg var magiker.
Ja, og han sagde også, at han elskede mig.
Far, hvordan kunne du dog finde på sådan noget?
Vidste du ikke du ville blive nødt til at opgive magien?
Jeg var klar over det var en vigtig beslutning,
men jeg vidste også, at vi kunne skabe vores egen magi.
Jamen, det var jo ømt, helt ærligt jeg får våde øjne.
Kød? Hvad siger Justin? Godt, af sted.
Jeg ved du har tryllestaven.
Hvad? Nej, nej, nej. Jeg har den ikke.
Jeg ved ikke hvorfor du tror jeg har tryllestaven.
Jeg ville aldrig tage staven fra mor og far, for det ville være...
- Du har rodet i mine ting igen. - Det var ikke nødvendigt.
Du kunne umuligt have holdt dig oppe på det surfbræt.
Men det blæste jo helt vildt. Hvad skulle jeg ha...
Dig? Nej, nej, nej. Det kan ikke passe.
Man kan kun lave vejrbesværgelser hvis man har en tryllestav. Eller man...
Du har besværgelsesbogen.
- Du prøver ikke engang at nægte det? - Hvorfor?
Okay, nu har jeg fornøjelsen af at afpresse dig.
Lad mig bruge tryllestaven, ellers fortæller jeg far
du faktisk tog staven uden tilladelse denne gang.
Fint. Så siger jeg også at du har taget bogen.
Hvad så? Jeg er ikke den artige. Kom nu.
Jeg har fundet en fantastisk samtykke-besværgelse,
som vil få mor og far til at sige ja til hvad som helst i 6 timer,
men jeg har ikke kraft nok selv, jeg skal bruge tryllestaven.
Eller lad mig om det. Jeg vil jo kunne gøre det.
Fint. Så sniger du dig væk fra middagen,
kaster en forbudt besværgelse og risikerer stuearrest for evigt.
Godt, du gør det selv. Jeg kan holde mor og far beskæftiget.
Okay.
I dag vil jeg til fest, men du vil sige stop.
Men piben skifter lyd...
Alex?
Mor? Hvad laver du her?
Da Justin prøvede at lime mig til stolen på magisk vis,
vidste jeg der var noget på færde.
Du kan bare ikke holde dig i skindet, vel?
Jamen, hvad havde du tænkt dig?
Du har åbenbart besluttet
at du vil bestemme over hvert eneste sekund af mit liv.
Hold op. Tror du det er for min skyld?
Tror du, du er sjov at være sammen med?
Jeg er 16. Du kan ikke bestemme hvad jeg skal gøre.
Jo, jeg kan. I resten af ferien skal du være sød og nærværende...
Du kan ikke tvinge mig.
Og når vi kommer hjem, har du stuearrest i 2 måneder.
Jeg mener det, ingen dates, ingen fester, ingen magi.
- Mor! - Ikke et ord mere, nu er det nok.
Læg nu det der væk.
Jeg hader dig!
Jeg ville ønske dig og far aldrig havde mødt hinanden!
Mor?
Ja, ja. Okay. Mange tak.
Er der noget i vejen?
Nej, du forskrækkede mig. Jeg troede ikke du ville være her så hurtigt.
Jeg var lige inde ved siden af.
Men som jeg lige sagde til fyren i receptionen,
har de ved en fejltagelse sat en eller anden mands bagage herind.
Skaf mig af med det, vil du?
Er du ikke lidt for ung til det her job?
Det her job?
Men så ved du sikkert hvor alle de smarte steder er, gør du ikke?
Jeg ringer helt sikkert efter dig senere.
Og hvis du ser stuepigen, så bed om nogle flere håndklæder.
Justin!
- Justin! - Alex! Alex, hvad skete der?
Ikke noget, hvorfor? Er alt ikke som det plejer?
- Hvor er far? - Aner det ikke.
Han gik, og så gik mor også, og ingen kom tilbage.
Kastede du besværgelsen?
Jeg kastede én besværgelse.
- Nå, der er far. Vent lige. - Hey...
Jeg tror altså jeg dropper alt familie-halløjet
og koncentrerer mig om de magiske ruiner. Okay?
Fint med mig, makker.
Som jeg plejer at sige, det man skal, det skal man.
Gå til den...
Vi ses.
Kaldte far mig lige for "makker"?
Optaget.
Hvorfor opfører mor og far sig som om de ikke kender hinanden?
Og hvorfor bruger far magi? Han har jo ikke magiske evner mere.
Og hvorfor giver han blomster til andre damer?
Alex, hvad har du lavet?
Kan du se? Sådan går det når du lader mig bruge staven.
Er du sikker på du lagde dem her?
Ja. Verden blev helt...
Og så smed jeg tryllestaven og bogen lige der på sengen.
Hej med jer. Tak fordi I stak af fra mig i restauranten.
Alex, vil du fortælle vores lillebror hvad du har gjort?
Hun skændtes med mor og far, og brugte familietryllestaven til...
- Som du gav mig. - Du skal ikke skyde skylden på mig!
...til at ønske sig mor og far aldrig var mødtes.
Alt er præcis som for 20 år siden.
De kender ikke hinanden, og de kender ikke os.
Så vi har ingen forældre længere? Altså, jeg er forvirret.
Jeg mener, er det så godt eller dårligt?
- Han har fat i noget der. - Det er så sandelig, meget dårligt!
Og her har I grunden til at jeg ikke overtræder reglerne,
for hver gang jeg gør det, så sker der noget forfærdeligt.
Så du indrømmer at det på en måde er din skyld?
Der er kun ét sted jeg tror de kan være.
Du er sød. Vidste du det?
Se? Der er bogen.
Han har jo ikke mødt mor, derfor har han sine kræfter endnu.
- Han er stadig magiker. - Så skal vi jo bare snuppe bogen
og finde ud af hvordan vi kan ophæve besværgelsen.
- Hvis vi altså vil have den ophævet. - Ja.
Jeg spurgte bare.
I gør det altså alt for kompliceret.
Der er mor, okay? Hun ved da hvem jeg er.
Mor.
Hej.
Hvad? Kan du slet ikke kende mig?
Skulle jeg det?
Ja, det skulle du. Det er mig. Max. Maximum? Maxime?
"Den sødeste lille fyr i hele verden."
Eller var det bare tomme ord for dig?
Havde jeg vidst der ville være så mange børn her,
ville jeg aldrig have valgt det her sted.
Vent. Nej, vent lige. Kan du virkelig ikke genkende mig?
Jeg er helt blank. Jeg beklager. Undskyld mig.
Vent! Mor, nej!
- Max! - Hvad laver du?
- Hey, Alex. - Åh.
Javier. Du må undskylde, men der kom noget i vejen. Jeg kan ikke komme.
Det er i orden. En anden gang måske?
- Ja. - Ja.
Men lad mig vide hvis du vil have flere timer,
for hvis du køber 5 får du en rigtig god rabat, okay?
Slip mig nu!
Såret, vred, opfyldt af hævntørst og mærkeligt nok
ked af jeg ikke har en mor der kan sige, "hvad sagde jeg."
- Nej! - Åh, nej.
- Mor, nej! Nej. - Undskyld.
Undskyld, han lider af adskillelsesangst.
Slip mig så, lige nu. Mor.
Mor? Vagt!
Bare en almindelig svæve-besværgelse.
Helt ærligt. Det er min specialitet.
Du har ingen specialitet.
Så er det nu.
Ingen må røre den bog.
Der fik jeg jer.
Jeres øjne blev helt, "hvad gør han ved os?"
Okay! Så, hvad har vi så her?
Unge magikere der laver numre med folk?
- Noget i den retning. - Glimrende!
Tænk, jeg forvandlede engang min matematiklærer til en golden retriever.
Jeg blev aldrig taget. Der blev leget apport i de timer.
Man lavede små ruller og kastede dem.
En portion grande nachos. Tak.
Deres portioner er bittesmå.
- Nu brugte du jo magi for sjov? - Og for at få ekstra ost.
Vil I have noget, er I sultne?
Jeg giver. Det er jo bare penge, ikke?
Hvor var den indstilling da jeg ville have min egen telefon?
Ja, jeg kender det, du. Forældre kan være så lamme.
Hey, altså nu er det ikke for noget, jeg konverserer bare høfligt,
men du har vel ikke en titanium-tryllestav på dig?
Det har jeg da! Jeg er familiens magiker.
Jeg besidder mere kraft end I har fantasi til at forestille jer.
Ret sejt, ikke?
Altså, folk siger at magi ikke er så vigtigt.
Men ved I hvad?
De lyver. Det er totalt vigtigt! Her. Magi er fantastisk.
Se lige her.
- Undskyld mig. - Ja.
De har ringet fra receptionen.
De fjerner den fremmede bagage fra dit værelse.
Hey, det er vores ting.
Som fuldbåren magiker,
- må jeg så spørge dig om noget? - Fyr!
Hvis nu en ung, tåbelig, egoistisk, uerfaren...
Han er med.
...magiker kommer til at ønske, at hendes forældre aldrig var mødtes.
Hvordan ordner man så det?
Det aner jeg ikke.
Jeg er glad for jeg ikke trak det til eksamen.
Men der skulle gøres noget i en fart,
altså for at forhindre alvorlig, uoprettelig skade.
- Alvorlig? - Uoprettelig?
- Skade? - Ja, altså,
hvis de mennesker havde børn, ikk'...
Jeg er vild med den sang!
Det er med at ryste rumpettoen! Giv den gas! Ryst igennem!
Så til sidst ville de børn blive indhentet af virkeligheden,
så de ville forsvinde for altid.
Nul møde, nul børn. Det er basal magisk logik.
Hvem er jeres lærer?
Hvor hurtigt, siger du?
- Aner det ikke. To døgn, måske? - To døgn, siger du? Kun to døgn.
Men de ville opdage det inden da,
for de ville begynde at glemme alt om deres fortid.
Jeg kan ikke huske da jeg var ti år.
Jeg kan ikke huske jeres fødselsdage.
Holdt jeg 10-års fødselsdag?
De får brug for et mirakel.
Okay, men det var hyggeligt at sludre med jer.
Jeg har hørt der er den fedeste fest nede på stranden. Vi ses!
Et mirakel eller La Piedra de los Sueños.
Drømmenes Sten? Ja, den kunne bruges.
For jeg har hørt den kan opfylde ønsker eller ophæve besværgelser.
Årh mand, det kunne være skægt hvis man lige fandt den.
Men er den ikke også farlig?
Og?
Er han altid sådan der?
Jeg havde nær glemt mine nachos.
Alex. Alex!
Okay, jeg er oppe. Jeg er oppe.
Mor og far er væk. Hvad er planen?
Nu er jeg med. Du regnede med at når du vågnede igen var problemet løst.
- For jeg ville have fundet på noget. - Jeg håbede vel...
Så I to, kom nu. Vi forsvinder altså snart.
Justin?
Selvfølgelig har jeg fundet på noget.
Altså, Alex og jeg tager ud og finder Drømmenes Sten.
Max bliver her og sørger for
at mor og far ikke roder sig ud i noget.
Noget? De er gamle.
Hvad for noget "noget" skulle de kunne rode sig ud i?
Hvad ved jeg. Møde andre mennesker, forelske sig, få børn...
Okay. Fint nok, jeg holder øje med dem.
- Jeg ved ikke. - Vi finder ud af det.
- Jeg ved ikke, J.V.I. - Det er alvorlige sager, det her.
- J.V.I. - Fokusér.
Hey. Vent!
For det første, jeg er en pige.
I kan ikke forvente at jeg vælter lige ud af en hængekøje og ser perfekt ud.
Jamen, du kan jo trylle, så hvad med at gøre noget ved det?
Meget morsomt.
For det andet, jeg synes det her er en meget dårlig idé.
Far sagde at kun tåbelige magikere gik ud for at lede efter den.
I det her tilfælde, vil det sige dig.
- Os. - Okay, så siger vi det. Men helt ærligt,
hvornår har vi ikke kunnet finde en fidus til at ophæve en besværgelse?
- Under vandet, søhestene... - Lad mig se. I dyreparken...
- Dykkerudflugten. - Dengang du udfordrede
den et-benede dame til hoppe paradis mod dig...
Okay, ud over de gange!
Jeg siger bare, at før vi render ud i en eller anden jungle,
synes jeg vi skulle overveje alternativerne.
Okay. Hvad vil du foreslå?
Gav du mig ret nu? Okay, jamen så vent lige.
- Har du ingen plan? - Nej.
Min plan var bare at gå imod din plan.
Tro mig, det skal nok virke.
Hvis det var så enkelt,
tror du så ikke far ville have nævnt det for os?
Det er ikke far-far.
Det er fest-abe-tju-bang-nachos-til-jer-alle-far.
Og, vi er sikre på vi ikke hellere vil beholde ham der?
Max, hvis han bliver, forsvinder vi.
Okay. Vi gør det.
Okay. En forudsætning for at det her på nogen mulig måde
- skal have den mindste chance for at... - Vi er med.
...lykkes, er hvis vi hele tiden er fuldt fokuserede.
Fokuseret.
Vent lige lidt. Øjeblik. Giv mig et sekund.
Jeg er der næsten. Næsten fokuseret.
- Max! - Max!
Okay, jeg er fokuseret.
Okay.
- Altså hvad laver du? - Hvad jeg laver? Hvad laver du?
Det her var din idé fra starten. Jeg ville aldrig ha...
- Max! - Max!
En reje?
Hvad skete der lige der?
Anden gang er lykkens gang.
Hvis vi kun forvandler far, bliver han far, vi får tryllestaven...
Og vi får husarrest resten af livet.
Højst sandsynligt.
Det er koldt.
Okay, jeg tæller til tre. En, to, tre.
Åh!
Måske fik jeg ikke sagt klart hvilken forvandling vi satsede på?
Undskyld. Det var helt sikkert min fejl.
Okay, hør her. Nu tror jeg, jeg har styr på det.
Vi behøver ikke ophæve besværgelsen.
Vi behøver kun gøre dem en dag yngre,
så vil alt finde tilbage i sin rette orden. Mere eller mindre.
- Jeg gætter på mindre. - Kom nu bare.
Kåde forældre skal væk i ét hug,
gør dem yngre, én dag er nok.
Mor!
Ny plan.
Justin og jeg finder Drømmenes Sten.
Max, du bliver her og sørger for
at mor og far ikke roder sig ud i noget.
Det var min oprindelige idé.
Ja, men det lyder bedre når det kommer fra mig.
Far! Far, kom tilbage!
Vær så god.
Det er helt utroligt. Vejen til Drømmenes sten.
Jeg vidste I ville ringe, at I ikke ville skuffe os.
Tænk, da jeg fortalte jer om kortet,
blev Giselles fjerdragt helt forpjusket, ikke også?
Hun tror aldrig jeg ved hvad jeg gør.
Det her er en reklame for tilbud på tag-selv-bord hos Krabbe-biksen.
Den skal jeg lige passe på. Øens bedste karamelrand.
Her er det.
Er du sikker på, det er det her kort?
Det er det eneste eksemplar i hele verden.
Hej venner. Se det kort jeg har købt.
Med vejen til Drømmenes Sten. Sejt.
Jeg blev inspireret af jer.
Kryds fingre. Jeg skal nok fortælle jer hvad jeg finder ud af.
- Hvor er Max? - Jerry, vent lige.
Helt ærligt, de er som kakerlakker.
Man fanger én og imens løber den anden den modsatte vej.
- Jerry! - Det eneste eksemplar i verden, hva'?
Til mit forsvar, jeg har ikke været i bad i flere dage.
Grunden til, at de andre kort ikke dur
er at ingen kender det sted, man skal starte fra.
Okay, folkens, af sted. Vi har ikke meget tid.
Hvilken vej?
Der står en hel masse, men det giver ingen mening.
Nej, fordi det er på spansk.
Som du kun har haft siden første klasse.
Ja, jeg nåede kun til "Habla inglés?"
Jeg ved det, men der var jo ikke andet at gøre vel?
Der står at stien kun vil vise sig for den,
der har de reneste motiver.
Altså mig, helt klart.
Normalt ville jeg protestere, men selv jeg kan ikke finde modargumenter.
Okay.
Vis mig vejen. Luk dig op. Sti, lad dig se.
Måske...
Måske har jeg oversat det forkert. Hold den lige.
Jeg finder lige spanskordbogen.
Jeg klarede det! Det var nemt nok.
Det må være en forsinket reaktion på det jeg sagde.
Godt, videre. Jeg... Vent lige.
Helt ærligt, Giselle. Hvorfor skal du altid bringe det på bane?
Jeg undskylder meget du bliver våd
her i regnskoven, hvor vi prøver at redde dig.
Så, hey. Drømmenes Sten. Et ønske pr. magiker.
I to kan genskabe jeres familie,
den yndige Giselle kan blive sig selv igen,
og hvad vil jeg så bruge mit ønske til? Se, det er jo spørgsmålet, ikke også?
Nej, jeg ved godt ingen har spurgt, men hvis de havde... Jeg sagde "hvis."
Så bare glem det, Nej, nej. Det skal være en overraskelse.
Jeg vil ikke sige det...
Nej, jeg er ikke fornærmet.
Hvordan blev hun egentlig forvandlet til en fugl, forresten?
Det er en helt vild historie.
Min finger! Blod! Smerte!
Det ved jeg faktisk ikke.
- Justin! - Undskyld.
Jeg prøver bare at sikre mig vi er på rette...
Tvillingevandfaldet! Ja!
Så er vi på rette vej. Perfekt. Vi er klart på rette vej.
Jeg har en idé. Jeg fører an, så kan du følge efter.
Men du kan jo ikke læse kort. Eller et kompas. Eller spansk.
Men jeg kan godt navigere udenom et kæmpe edderkoppespind.
Tag det væk fra mig! Tag det væk, tag det væk!
Den virker hver gang.
Du vræler som en lille pige. Tag det væk, tag det så væk!
Det tæller ikke.
For jeg er faktisk en lille pige.
Vi siger ikke det her til nogen, enig?
Enig.
Ja, det kan godt være det tager længere tid end jeg troede.
Men stol på mig, ikke? Stol på mig. Lad være at... Du er så negativ.
Jeg synes det virker lovende det her.
Bare vi holder sammen og aldrig lader dem ude af syne...
Hvor blev de af?
Hallo?
Hvor kommer al den regn nu fra?
Ja, jeg ved det er en regnskov. Det sagde jeg til dig før.
Skal du nu snakke mig efter munden? Undskyld.
Okay, vi skal gå i retningen 40 grader nord-nordøst.
Og følge den her sti hele vejen... Stop!
Til cirka her. Okay. Nu skal vi så skifte retning.
- Jeg tror faktisk vi skal... - Justin, vi har faktisk lidt travlt.
Tiden løber. Vi forsvinder snart.
Du kan ikke lade være at kritisere mig i bare 2 sekunder, vel?
Hvad?
Nej, det går ikke. Håneimpulsen er for stærk.
Kan vi ikke godt gøre det her på min måde?
Behøver alting være ligesom når du udøver magi?
- Du mener helt perfekt? - Jeg mener irriterende.
De er en rigtig måde at gøre tingene på og den vælger jeg altså.
6 meter til i den retning.
Måske skulle du prøve det selv.
Sig mig, vokser du?
Men du kunne ikke holde pause fra perfektionen længe nok
til at opdage, at du står i noget kviksand.
Alex! Kom nu! Hjælp mig! Få mig op herfra! Hjælp mig nu!
Tag fat i min hånd Tag min hånd.
- Okay. - Hjælp mig. Det er ikke sjovt!
Nu kan vi måske endelig komme nogen vegne, hvad?
Altså, vi står her, og vi vil gerne derhen.
Du vender det på hovedet! Hold fast i noget!
Ja, nu går det bedre.
- Eller ikke. - Jeg synker!
Der mangler de der små krydser ligesom i eventyrene, ikke?
- Alex, hold fast i noget, jeg synker! - Vent, her står det.
Undergangens Bundløse Afgrund. Vi skal hen mod de skraverede tingester.
De kaldes bjerge! Alex.
- Jeg mener det. - Okay. Klart. Bjerge.
- Der er små dyr hernede! - Nej, vent. Der er de jo!
- Det var nemt nok. - Hjælp mig nu op.
- Hold fast i noget. - Fint.
En gren. Et lille træ. Hjælp mig, Alex.
Kom nu. Hjælp mig. Du kan godt, kom nu.
Vil du så lade mig bestemme over kortet?
Nej. Hvorfor skulle jeg lade dig bestemme, kom med den gren.
Du, de siger at jo mere man kæmper, jo hurtigere synker man i.
Utroligt hvad jeg kan huske, hvad?
Ja, godt, fint nok, som du vil.
- Giv mig nu den gren. - Lover du det?
Ja. Nej. Jo, jo, jeg lover det. Okay. Kom så.
Træk nu til!
Det var godt. Der er I. Jeg troede I var blevet væk.
- Gik jeg glip af noget? - Ingenting.
Okay, folkens! Kom så. Denne vej.
- Den anden vej. - Den anden denne vej.
- Hvad betyder det? Kokosnød? - Nej.
Én guava-smoothie, tak.
Vi laver ikke guava-smoothie. Beklager.
- Jamen, hvad er det så jeg drikker? - Papaya.
Papaya. Altså, den måde du siger det på.
Efter alle de år, lær nu de frugter, mand.
- Hvad? - Hvad? Ingenting. Mange tak.
Det var så lidt.
Hvad med at give den her til pigen derhenne?
Jeg tror hun har et godt øje til dig.
Hvem er hun? Er det din mor?
Hvad? Nej! Nej!
Med mindre du tror det fordi det hele kommer tilbage til dig.
Du er altså en spøjs dreng, ved du godt det?
Det er der mange der siger.
Tak. Jeg bliver her.
Som du vil. Som du vil.
Jeg tror bare du kunne gøre det bedre.
For mellem os to. Hun ligner en hund.
- Ved du hvad? - Hvad?
- Hun er... - Har du set på hende?
Ja, jeg har, og hun er lækker. Hun er...
Det er altså ikke sjovt.
Okay, det er lidt sjovt. Den har du hugget fra mig.
Okay, nu er det nok. Tryl hende tilbage før nogen ser det.
Okay. Men kun hvis du giver den her til hende der.
Godt, men jeg forstår ikke hvorfor det er så vigtigt at...
Kan du ikke se dig for?
Det må du undskylde. Jeg ville faktisk have givet dig den drink.
Så du kunne spilde den på mig? Hvad har jeg gjort dig?
Hov. Det skulle jo være lige omvendt.
Det er jeg virkelig...
Det må du undskylde. Jeg ved ikke hvorfor jeg gjorde det.
Så du ved ikke hvorfor. Du tog bare et glas og pludselig...
Nej.
Ved du hvad?
Alt i orden. For nu står vi lige.
Nej, jeg var altså ikke ude på at hævne mig, det...
Nej, men seriøst. Jeg mener det, alt i orden.
- Okay. - Det er okay.
Okay.
Undskyld.
Hvad har du gang i? Var det alt?
Hvad har du gang i?
Altså, du kan da lide hende, ikke? Hvorfor følger du så ikke efter hende?
Sød og ilter? Det er de aller-farligste.
Jeg kunne godt falde for hende, altså, hvis hun var magiker.
- Er det ikke lige meget? - Jeg er en fuldbåren magiker.
Jeg vil ikke opgive mine kræfter for en dødelig.
Men du forstår ikke. Det...
Jeg er helt klistret til. Over det hele.
Du...
Hvorfor føles det som om der er et eller andet jeg har glemt?
Går det?
Hvis mor stadig var mor, ville det her aldrig være sket.
Hun ville have sagt jeg skulle tage myggebalsam på.
Og? Du ville da ikke have hørt efter.
Men så kunne hun i det mindste sige "hvad sagde jeg."
Jeg savner hendes nedladende tone og overlegne attitude.
Minder det dig om nogen?
Ja, mor. Hører du ikke efter hvad jeg siger?
Men jeg er sikker på at hvis vi bare beder dem om ikke at røbe noget...
Ja, ja, det, det ved jeg.
Jeg ved du blev dømt til 50 år i fjerdragt.
Men måske vil de ikke kunne finde os,
hvis vi flyttede til en fjern jungle et eller andet sted.
Bare dig og mig.
Men hvis vi tager stenen først, så forsvinder de for evigt.
Netop derfor er det den perfekte plan.
Det er faktisk den perfekte plan.
Du er ret god til det her må jeg sige.
Okay.
Jeg hader også når vi skændes.
Hvordan skal vi komme over på den anden side?
Det kan man ikke. Det er umuligt.
Vi er totalt, komplet, håbløst fortabt.
Hov, vent, der er en vejledning.
Det er din positive attitude jeg beundrer dig allermest for, Justin.
Der står at vi skal bygge en vej af sten.
- Det kan vi da ikke. - Med magi.
Så kan vi nok godt.
Det kan godt være jeg kun er lærling og jeg har ikke familietryllestaven.
Og du var ikke til nogen hjælp overhovedet. Men du må indrømme...
Den er ret imponerende.
Det kræver bare overlegen beherskelse af håndmagi
og 2 semestre avanceret placerings-geometri.
Hvad? Ingen "taber"?
Igen rullen øjne? "Få dig et liv." Hvad siger du?
"Tak, Justin. Du har reddet os. Du er min helt."
Åh, det var så lidt.
- Godt klaret. - Tak for det.
Hvad?
Hvad skulle en småsten kunne gøre ved min...
Lad mig som den første sige, taber!
Okay. Måske træder vi lidt i baggrunden
et øjeblik så vi ikke går i vejen.
Der er jo ingen grund til vi alle sammen skvatter i afgrunden, vel?
Indrøm det. Det var ikke nogen dårlig idé.
Det er bare en simpel svævebesværgelse.
Du er genial. Koncentrer dig.
Ikke kigge ned!
Hvor er der langt ned.
Hvorfor bliver du altid så sur hver eneste gang jeg gør noget rigtigt?
Fordi du ikke engang prøver. Du tænker slet ikke over det.
Ikke at tænke fungerer for mig.
Lige præcis. Det er uretfærdigt.
Jeg ved alt hvad der er at vide om magi,
og så kommer du bare og kan det.
Og så bliver jeg nødt til at studere uafbrudt.
Normalt tænker jeg, "familiens magiker. Det kan da kun blive mig!"
Men så kommer du lige og gør sådan noget som det her.
Tro mig, du kommer ikke til at tabe. Du bliver familiens magiker.
Vil du overhovedet være det?
Alex!
- Det var nær gået galt. - Jeg ved det ikke. Jeg tror det ikke.
Hvorfor? Jeg ved hvorfor. Jeg er et nul hvis det ikke var for magien.
Det er det eneste jeg er virkelig, virkelig god til.
Pjat, du er god til alting.
Jeg håber de klarer den.
"Justin er så perfekt. Kan du ikke være mere ligesom ham?"
- Hvem siger sådan? - Ud over dig? Det gør alle.
Mor og far.
Ja, men det siger de kun så længe jeg er så perfekt.
Nej, det passer slet ikke. De elsker dig ubetinget.
Og det gælder så begge veje.
De er næsten ovre.
Godt gået.
- Ja, af os begge to. - Ja.
Hallo! Hallo!
Glem ikke jeres loyale og pålidelige turguider.
Gider I lige sende stenene tilbage?
Der er simpelthen ikke tid.
Vi skal nok hente jer når vi har fundet stenen.
Hej-hej!
Det ser ud til at det ikke var den bedste strategi at lade dem føre an.
Hvad?
- Derned? - Ja.
Det ser godt nok ud til at være eneste mul...
Ved du ikke jeg har højdeskræk?
Du er ligeglad. Okay. Godt.
Hvad? Jeg prøver jo.
Bare fordi du kan flyve.
Namaste, skat.
- Der er du! - God lektion.
Okay, hvor har du været?
- Ses. - Ring.
Til yoga.
Strækøvelser med smart på hvis du spørger mig. Men ham der...
- Se ham lige... - Orv ja.
Fedt nok. Og du har åbenbart penge på lommen.
Hvis du går på restaurant i aften, så lad være at bestille nudler,
for præcis klokken 9,
bliver de forvandlet til orme. Folk får et chok.
- Hold da op! Pasta der bliver til orme? - Ja!
Den far jeg kender ville aldrig lade mig slippe af sted med sådan et nummer.
Nej da. Heller ikke min. Hey, er du fra New York?
- Hvad? - Det er jeg også.
- Hej, Jerry. - Ja, det tror jeg nok.
Faktisk er jeg ikke sikker på hvor jeg er født.
Hey. Kan du huske mig?
- Forstår du, jeg... - Pænt badetøj.
Theresa. Hvor skal du hen?
Det kommer ikke dig ved.
- Jeg ved godt hvad du er ude på. - Gør du?
Ja, du prøver at splejse mig sammen med din ven.
Men tro mig, han er ikke det mindste interesseret.
Hvad? Nej, det passer overhovedet ikke.
For faktisk sagde han til mig, du lige var hans type.
- Gjorde han? - Ja.
Nå, lige meget, for jeg har lagt andre planer.
Med hvem?
Alt i orden. Vores båd venter på os.
Tak.
- Den båd? - Ja...
Undskyld mig lige et øjeblik.
Vil I?
Kan du holde varmen?
Justin, hvad nu hvis vi ikke finder stenen i tide og ikke kan redde os alle?
Lad være at tænke sådan. Vi når det.
Hvor ved du det fra?
Fordi det er dig og mig.
Hvad kan gå galt?
Faktisk har du lige slået din egen rekord... Vent.
Nu har du slået din egen rekord i hvor længe du kan undgå at drille mig.
Det passer.
Jeg vidste der var et eller andet jeg havde glemt.
- Hvad skal jeg tage fat i? - Nej, nej, nej.
- Jeg kunne jo sige... - Nu har vi det lige så hyggeligt.
Lad det nu vare lidt.
"Kun den med de reneste motiver."
Hvordan kan det være du kunne åbne porten i dag når jeg ikke kunne?
Jeg ved ikke.
Det eneste jeg havde i hovedet var at redde vores familie.
Det tænkte jeg også på.
Plus hvor fedt det ville være hvis det var mig der gjorde det.
Der har vi svaret.
Du er en stor troldmand, Justin.
Jeg kan bare en masse besværgelser.
- Det er der ikke noget stort ved. - Det er ikke det der gør dig stor.
Jeg kan altid regne med dig,
lige meget hvor mange gange jeg dummer mig.
Det gør mig bare til en god bror.
Ikke nødvendigvis en stor troldmand.
Jeg ved godt jeg ikke siger det så tit,
men tak skal du have.
Det var så lidt.
Alex. Alex, vågn op. Jeg tror der er noget derude.
Du er en dreng. Find ud af det.
Åh, nej.
- Undskyld. - Vi vidste ikke hvem det var,
og Justin sagde pludselig, "der er nogen derude."
Men jeg er altså bare ikke morgenmenneske.
Men, hallo, du klarede det, supergodt.
Jeg troede vi måtte klare den helt alene...
Se, der er de! Det er de hvide klipper.
Det er der stenen er. Det er vildt langt væk.
- Og der er de igen, og så tæt på. - Kom nu.
- Jeg er nede ved poolen senere. - Hey!
Vent, Jerry. Altså. Hør lige.
- Du må altså lige hjælpe mig. - Hvad? Nu?
Jeg kan ikke huske noget fra før første klasse,
og, min bror og søster kom ikke tilbage i går aftes.
Jeg forstår ikke hvorfor du fortæller mig alt det.
Snak hellere med dine forældre om det.
Jamen, det prøver jeg også på, men det er lidt svært.
De tog ud for at finde Drømmenes Sten.
Hvad? Det er jo vanvittig farligt.
Ja, men det var sådan set din idé.
Jeg troede da ikke de virkelig ville prøve at gøre det.
Hør, du er den eneste jeg kender der kan hjælpe mig med at finde dem.
Kom nu.
Okay. Så kom. Jeg har et kort.
Problemet er det ikke viser hvor man skal starte.
- Ja. - Vi kunne...
Du godeste, er det et skattekort?
Et skattekort? Nej. Det var da en komisk tanke.
- Jo det er! Det er et skattekort. - Nej, i hvert fald ikke et der dur.
Det er det, altså. Vi mangler bare en del.
Min bror Justin og min søster...
Et eller andet. De havde det der skulle sidde i det hjørne her.
Der var et billede af et fort, med sådan en...
Jeg ved ikke hvad jeg skal kalde den. Sådan en gargoil-tingest.
Det kan være hvor som helst.
Jeg ved godt hvor det er. Jeg så det på kulturudflugten i går.
Det ligger lige...
Stop. Må jeg så komme med?
Ja.
Nej.
Hvorfor?
Er det så slemt at skulle være lidt sammen med mig?
Nej, det er ikke... Det er bare fordi...
Vi skal... Sig det, Max.
- Det lyder vidunderligt. - Hvad?
- Det bliver da bare så sjovt. - Ja.
- Jeg kører, hvis det er okay med jer. - Hvad?
Du skal bare lade mig føre forhandlingerne.
Kom så, drenge!
Altså, kortet slutter ligesom her.
Der står vi skal finde en hule.
En hule? Med lutter klipper i miles omkreds?
Jamen, det er da lige til at gå til, ikke?
"Lad den, der ved mindst, føre an."
Alex.
Undskyld. Bare en refleks.
Nej, helt i orden. Jeg ville også have foreslået mig selv.
Godt, lad os nu se.
Okay, jeg tror at det indhak her
svarer til det indhak i klipperne derovre.
Ja, men indhakket i dem der
må da svare til indhakket i klipperne derovre, du.
- Det giver mening. - Hvorfor spørger vi ikke bare nogen?
- Jeg tror at den plet bevoksning... - Okay.
Kan være den plet bevoksning derovre.
- Ja, men der er et buskads der. - Åh, det buskads.
Der er aldrig nogen der lytter til mig.
Der er masser af pletter med bevoksning.
Har du bemærket at hele området er en stor plet med bevoksning?
Undskyld. Beklager. Hej. Okay.
Hej, jeg hedder Alex! Og undskyld jeg forstyrrer,
men I kunne vel ikke hjælpe mig?
Engelsk? Nej? Selvfølgelig ikke.
Hold dig væk fra det skøre pigebarn.
Mange tak. De er faktisk helt nye. Jeg har lige...
Nej! Undskyld. Jeg leder efter en hule.
Hule. Altså sådan...
Er det et reality show? Hvad vrøvler hun om?
Undskyld, men kunne du tale bare lidt langsommere?
Måske bruge hænderne lidt? Det kunne også hjælpe.
Vent.
Jeg sov lidt for godt i spansk så giv mig en flydende transskription.
JEG TROR HUN LEDER EFTER EN HULE
Ja, lige præcis. Netop. Hvor er den?
MÅSKE HVIS VI BARE SMILER OG NIKKER GÅR HUN SIN VEJ
GAD VIDE HVORFOR HUN LIGNER
EN DER HAR SOVET PÅ JORDEN
"Gad vide om hun ved hvor dårlig ånde hun har?"
Okay. Helt i orden, bare glem det. Undskyld ulejligheden.
Det havde været nok med, "vi ved ikke hvor hulen er."
Vildt uhøflig.
"Den, der ved mindst..."
Og da det ikke er mig, må det være dig. Ved du hvor hulen er?
Du har vel ikke en pebermyntepastil eller sådan noget? Nej? Okay.
Der står, at stien kun vil komme til syne
for den med de reneste motiver.
Hvad i alverden skal det betyde?
Det betyder du nok skal tage hjem nu.
Og tusind tak for hjælpen, men vi tager den herfra.
Aldrig! Jeg går ingen steder, og lader jer have det sjovt.
Desuden, kan ingen af jer læse spansk, vel?
Ja.
Så bliver vi nok nødt til at samarbejde om det her.
Der er overhovedet ikke tid til det der folkens...
Hvem I end er. Uret tikker, vi må se at komme videre.
Men vi kan ikke... Du ved.
Hej, dame. Se lige der.
Hvad? Kan du se noget? Jeg kan da ikke se noget?
Ja, hvad er det der? Er det et skib?
- Nej, jeg tror det er en fugl. - Ja!
Sådan! Se! Der er en sti!
Tænk at jeg så den slet ikke før. Kom så.
Hvor kom den lige fra?
Du har vel ikke en lommelygte på dig, vel?
Tillad mig.
Det var vist hvad jeg kunne byde på.
Min magi virker ikke. Hulen må være fortryllet.
Min virker heller ikke.
Men "fortryllet" er en god undskyldning. Den skal jeg huske en anden gang.
- Også mig. - Fortryllet.
I to kan vente her hvis I vil.
Hvad, og lade jer to gå alene? Jeg har lært af mine fejltagelser.
Nu holder vi sammen.
Jeg har en idé. Vi bliver her.
Okay. Er du klar?
Nej. Men nu går vi.
Held og lykke. Vi ses om lidt.
Pas på flagermus, edderkopper
og skorpioner og slanger.
Forstået!
Vi ses. Sikken suppedas.
Hold fast. På 3. 1...
Jeg kan ikke mærke mine ben!
1, 2, 3.
Jeg ligger stadig her, venner! Det er altså ikke spor sjovt!
Hvorfor ligger jeg ikke og soler mig ved poolen?
- Denne gang går det. Så er det nu. - Tag fat!
- Far, kom nu!
- 1, 2, 3. - Hvorfor skal du tælle til 3?
Hiv nu bare!
- Den er så fedtet! - Hvor mange gange?
Ved vi overhovedet om det er den rigtige hule?
Sådan pr. intuition vil jeg nok mene "ja".
Vent.
Den piedra tingest skal bare ophæve besværgelsen,
så jeg ikke har fået flagermus-afføring i håret forgæves.
Det er Drømmenes Sten. Den kan gøre alt. Ophæve besværgelser.
Vise dig fremtiden. Men man får altså kun ét forsøg.
Du må undskylde for alt det her.
Hvad?
Du må undskylde. Det er alt sammen min skyld.
Jeg hørte det godt første gang, jeg ville bare høre dig sige det igen.
Det er utroligt.
Selv på randen af den totale katastrofe
er du stadig superirriterende.
Det er en af de få ting jeg har lært af dig.
Du bliver bare ved.
Jeg siger også undskyld.
Hvad har du at undskylde for?
Du er min lillesøster.
Jeg burde ikke være sådan efter dig. Vi har brug for hinanden.
Hvad sagde du?
Jeg siger det ikke en gang til.
En vej af sten?
Jeg ved ikke, måske er der en sti langs med kanten?
Eller en kæmpestor bro lige midt i det hele!
Men... Hvordan...
Aner det ikke. Den kom bare... Wauw!
Pludselig var broen der og det... Det må være...
Det er ikke vores største problem lige nu.
Tænk, jeg kan ikke huske hvad jeg fik i julegave.
Hvis du ikke har lyst til at gå videre, er det okay.
Tager du gas på mig?
Hvilken kvinde ønsker sig ikke lidt trylleri i sit liv?
Videre.
Altså, af en dødelig at være, er hun...
Jeg er med, hun holder 100. Kom nu.
Jeg kan lide måden hun går på.
Det er helt sikkert det rigtige sted. Men hvordan skal vi finde stenen?
Det kan være hvilken som helst.
Jeg gætter på det er den der!
Du har fat i noget.
Pas på!
Nogen skulle have sat et hegn op eller noget. Helt ærligt, det er jo farligt.
Okay.
Jeg gør det.
Jeg er enig, gå bare.
Okay.
Prøv den her.
Okay.
Jeg er der næsten.
Ikke se ned. Ikke se ned.
Se op. Se op. Se op.
Ikke se ned. Ikke se ned.
Pas på. Hold fast! Grib fat i fakkeltingen.
Men ikke den varme ende.
Hvorfor skulle jeg vælge den varme ende?
Pas på din fod. Pas på din fod.
Okay.
Det gik. Tak, søjle.
Lad være at træde på de løse sten!
Der er kun løse sten!
Pas på, se dig for.
Justin!
- Justin! - Okay. Det gik.
Hvor er stenen?
Jeg kan se den.
Jeg tror jeg kan nå den.
Nej! Det er for farligt.
Jeg er nødt til at prøve. Der er jo ikke andet at gøre, vel.
Jeg fik den!
Jeg fik den.
Justin! Justin!
Jeg har dig. Jeg slipper dig ikke.
Vi klarede det. Det er ikke for sent. Vi kan stadig gøre det godt igen.
Nej! Hvad laver du? Kom tilbage!
Hvad?
- Fik I fat i den? - Er I kommet noget til?
- Far! - Mor!
Jeg er virkelig ked af det. Jeg tog fejl og du havde ret.
Jeg vil endda gentage det, hvis du vil have det.
Jeg kan ikke klare alting alene. Jeg har brug for din hjælp.
Hvordan gjorde du det? Hvordan fik du ophævet besværgelsen?
Det gjorde jeg ikke.
Helt ærligt, hvad handler krammeriet om?
Du aner ikke hvem jeg er, gør du vel?
Beklager.
Vent.
Jeg kender dig vist godt.
Du arbejder på hotellet.
Forleden dag ved poolen
da I snakkede om at ophæve den besværgelse, I...
Hvem er I egentlig?
- Hej, far. - "Far"?
- Du sagde ikke noget om du var gift. - Hvad?
Er der en der gider forklare mig hvad der foregår?
Nej. Det er jo latterligt.
Hvordan synes du selv det lyder? 3 børn...
Jeg er en pige på 16 år. Gider du lade være med at kalde mig et barn.
Det var blandt andet det vi skændtes om.
Okay. 3 et-eller-andet.
Okay, tak. Så hellere "børn", trods alt.
3 børn der dukker op og siger vi er deres forældre?
Det giver jo ingen mening. Jeg tror nok jeg ville kunne huske.
Hvis du nu kunne huske det ville vi ikke have nogen problemer.
Så vi skulle altså være gift. Vi er altså ikke gift.
Hun har ret. Altså, jeg forstår ikke. Jeg svor på, at jeg aldrig...
Aldrig hvad?
Jeg svor, jeg aldrig ville forelske mig i en dødelig.
Ja, og?
Jeg... Det...
Okay. Bare sig, du ikke er ved at falde for mig
for så ved vi det her ikke er sandt.
Det kan jeg ikke sige.
Kys eller lad være at kysse.
Jeg har ikke tid til at kvalme ud over det her.
Vi er nødt til at gøre noget.
Han har ret. Hvordan kastede I overhovedet besværgelsen?
Det var mig.
Det var ikke min mening, det sværger jeg.
Måske lige først var det lidt med vilje, men så efter...
Jeg brugte din tryllestav.
Den her?
Kan du ikke gøre noget?
Nej. Desværre. Jeg ville ønske jeg...
Men der står her at en af jer måske kan ophæve besværgelsen.
Men man skal være fuldbåren troldmand.
Magiker-konkurrencen er først om flere år, jeg har kun få minutter.
Vi behøver ikke vente flere år.
Jeg er ikke parat.
Vi bliver nødt til at gøre det.
Hvis vi ikke gør det her, så forsvinder de for evigt.
Mor, det skal nok gå. Det lover jeg.
Desværre. Jeg tror I forveksler mig med en anden.
Jeg kunne aldrig glemme mit eget barn.
Jeg går nu.
Mor!
Er den kvinde din mor?
Kan du slet ikke huske hvem hun er?
Skulle jeg det?
Nu må vi altså handle. Tag fat om tryllestaven.
Max!
Nu kan jeg huske dig.
Koncentrer jer. Kun sådan kan vi få ham tilbage.
Det varer kun få minutter inden tiden også indhenter jer.
Vælg familiens magiker, begynd. Al kraft går til datter eller søn.
Til en ældgammel dyst, forflyt os 3,
og hvem der sejrer skal verden snart se.
Justin? Far?
Alex! Hvad...
Er I parat?
Hvad mener du med parat? Vent. Vi har jo ingen tryllestave.
Helt enkelt. Den der indfanger kraften først
beholder det hele.
Taberen får ingenting. Er det forstået?
Men hvis I ikke forsøger. Men så...
Kan det være lige meget. Så er det for sent.
Vi må kæmpe til det sidste.
Desværre.
Reglerne er enkle.
De eneste besværgelser tilladt, er dem der vedrører de 4 elementer.
Jord, luft, ild og vand.
Hvad? Det er da ikke nogen der har fortalt os! Er...
Vidste du godt det?
Jeg har studeret kamp-besværgelser de sidste 10 år af mit liv.
Ved I hvor mange besværgelser jeg kan udenad?
Den bedste magiker er den der får mest ud af lidt.
Godt. For lidt er det jeg har mest af.
Okay. Træk tryllestavene!
Held og lykke.
Klar. Parat. Magi!
Det er nu. Okay.
Justin!
Hvor er den...
Denne vej.
Skynd jer. Tiden er næsten gået!
Var det nødvendigt med lyn også?
Du ved hvor uforudsigelige storme kan være.
Hold så op med det!
Lad være at se på mig. Magi har sin egen logik. Videre!
- Helt ærligt? - Jeg kan ikke så mange besværgelser.
- Nej, Archie. - Giselle, hvorfor gør du det?
- Hvis du bare ville tale med mig... - Archie, misforstå mig nu ikke,
du havde et glimrende par fødder jeg kunne gå rundt på,
men nu står jeg på egne ben.
Men jeg kæmpede jo for at vi kunne være sammen. Som par.
Så det troede du?
Det var det du sagde.
Jeg løj.
Archie, hvad med at få dig et liv,
eller bare en ordentlig tryllekunst?
Må jeg i det mindste få et farvelknus?
Dig.
Du var den fugl!
Jeg aner ikke hvad du taler om.
I går, ville det der have skræmt mig.
Men nu skal jeg have den sten.
Det kan du godt glemme.
Jeg ved ikke hvad der foregår. Jeg står udenfor jeres verden.
Jeg ved bare at mit hjerte er helt knust over den her dreng
som jeg slet ikke vidste jeg kendte, og endda elskede.
Og hans far, som måske, måske ikke er min ægtemand.
Jeg ville ikke have noget imod det, hvis han var min mand,
og så de andre 2 børn, de vidunderlige unger. Det...
Det er en lang historie, men de har brug for den sten,
og jeg skal nok få fat i den, på den ene eller den anden måde.
De unger skal ikke få mig overgivet til myndighederne.
Jeg har lige fået mit liv tilbage.
Så betragt det her som en ny begyndelse.
Så vidt jeg kunne se, virkede det ikke som om
du kom så godt ud af det med din datter.
Der er mange mødre der ville ønske de fik en chance som den her.
Nej, ikke én. Giv mig den sten.
Mener du den her?
Hvad er det du gør?
Det er første trick i mit nye nummer.
Flot, ikke?
Hvordan ku... Hvad vil...
Åh nej. Du har ikke...
Hvad laver du? Åh, nej.
Faktisk kan jeg bedre lide dig som fugl.
Mange tak.
En lille variation over mudderpøl-temaet.
- Justin! - Vi må have en ende på det her.
Nå, ja.
Jeg klarede det! Jeg vandt! Nu er jeg rigtig magiker.
Wauw.
Jeg anede ikke hvor skønt det ville være. Det er fantastisk.
Til lykke. Kan du se?
Jeg sagde jo du var parat.
- Justin... - Nej, det er okay.
Skynd dig! Du skal kaste besværgelsen lige nu.
Godt. Okay.
Men jeg ved jo ikke hvordan man gør.
Justin, hjælp mig. Hvilken besværgelse er det?
Hvorfor skulle jeg hjælpe dig?
Fordi du er min bror.
- Jeg er ked af du ikke... - Er jeg din bror?
Nej. Nej. Nej, Justin.
Jeg beder dig, du må ikke forlade mig nu.
Vær sød at huske, jeg er Alex. Jeg er din lillesøster.
Jeg håner dig og driller dig og jeg gør dit liv besværligt,
men du elsker mig alligevel.
Du er alt det jeg altid har ønsket at være.
Jeg er jaloux over hvor klog du er og så rar og så sød.
Du må ikke forlade mig nu.
Det vil jeg aldrig gøre.
Jeg ved ikke hvem du er,
men jeg tror dig.
Hvilken besværgelse skal jeg bruge?
Hvad foregår der? Jeg ved ikke hvad det er der sker.
Nej! Justin!
Justin! Nej!
Kom nu, hjælp mig! Justin skulle have vundet, ikke mig!
Tag det roligt. Du kan godt klare det.
Besværgelse, væk før jeg omkommer af skræk.
Så prøv en anden. Fokusér.
På trods af onde ord. Giv mig store- og lillebror.
Jeg ved altså ikke hvordan man gør. Vil du ikke nok hjælpe mig?
Skat, jeg er ked af det. Men jeg tror det er for sent.
Nej, det må ikke være for sent.
Hey!
Kan I bruge den?
Stenen.
Pas nu på. Du har kun ét ønske.
Men hvis du bruger det rigtigt, kan du få dine brødre tilbage
og stadig være fuldbåren magiker.
Du skal bare ønske dig, at de kommer igen.
Okay?
Men...
Nej.
Nej, det er slet ikke nok.
Jeg ønsker at alt var præcis som det var før.
- Alex? - Mor?
Da Justin prøvede at lime mig til stolen på magisk vis,
vidste jeg der var noget på færde.
Du kan bare ikke holde dig i skindet, vel?
Mor!
Du må virkelig, virkelig undskylde.
Selvfølgelig hader jeg dig ikke, jeg elsker dig. Det ved du godt ikke?
Og det er ikke bare noget jeg siger. Jeg mener det.
Det ved jeg da godt, min skat.
- Men du har stadig stuearrest. - Ja, selvfølgelig.
Jeg glæder mig til at få stuearrest.
Lås mig inde, tag magien fra mig, jeg er ligeglad.
Okay. Hvis du bare har lært lektien.
Hey, Alex!
Justin! Max!
Savner du dine brødre?
Justin! Max!
Hey.
Hvad har du gjort?
Du gav afkald på magien.
Men du vandt. Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg ville sikre mig at alt var ved det gamle,
at intet er forandret.
Næste gang vi skal ud i det der, tager jeg ikke så let på det.
Gider du lige. Som om du tog det let.
- Næ, næ. Efter alt det mudder. - Yo! I to, jeg er her altså også.
- Ja, du er og jeg elsker dig så højt. - Hvad?
Hvad sker der lige her?
Storkram. Men jeg ved ikke rigtig hvorfor.
- Far! - Mor!
Sikke en masse knus.
- Hey. - Okay.
- Undskyld. Alex. - Skat.
Nå, ja, Javier.
Alex, skat, hvis du har lyst til at smutte en times tid, så er det okay med mig.
Nå, men ikke med mig.
Javier, tag du og find en eller anden,
der ikke har en mor der passer ordentligt på hende.
Ja, farvel!
Lad os tage et billede. Nu skal jeg.
Ved du hvad. Jeg tror vi har taget billeder nok.
Desuden, vil jeg helt sikkert kunne huske det her øjeblik alligevel.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Jeg har en super idé. Lad os se magi-seværdighederne.
- Nej. Det tror jeg ikke. - Nej. Vi er jo på ferie, skat.
Altså den fugl.
Ikke grine. Det betyder lykke, skat.